- I tidligere episoder: - Det ordner seg. Vær forsiktig.
Jane tar vare på deg.
Jeg har ikke snakket med min søster på 15 år.
- Bruce? - Jeg måtte se at alt var i orden.
- Det var deg. - Hva er det du snakker om, Sara?
Jeg har tre ord å si: Vi må stikke.
Jeg overgir meg på én betingelse.
Din kone er løslatt og kommer snart. Bare hold din del av avtalen.
En analytiker som er på vår side, har hørt en samtale-
- mellom presidenten og Steadman to uker etter at han "ble drept".
24 timer senere er Tancredi død, analytikeren savnet-
- og opptakene slettet fra hovedserveren.
Det er et bånd som kan få frikjent Linc!
Her har du noe mange ikke vil like.
- Er det en samtale? - En de ikke vil at vi skal høre.
- Er du klar? - Vi gjør det.
- Herregud! - Ja.
Patoshik er død.
Franklin er pågrepet og hjelper til med å ta brødrene.
- Hvilke rutiner har vi? - Jeg ordner det.
Vi er halvveis. Burrows, Scofield, Bagwell og Sucre er ennå på frifot.
- Det er kommet en rapport fra ...? - Mexico tok nesten Sucre i Ixtapa.
Ha meg unnskyldt.
Vi går inn på kontoret mitt.
- Hva fanken gjør du her? - Jeg er her for pengene.
Finnerlønnen for Patoshik. Tanken er jo at man skal få finnerlønn.
Siden jeg sporet opp Haywire, får jeg den.
- Kommer du på kontoret mitt? - Du ringte ikke. Vi hadde en avtale.
Du skulle holde deg unna. Nå har alle agenter her sett deg.
Det bryr jeg meg ikke om.
Hvis du ikke betaler, forteller jeg de andre hvordan det hele ligger an.
Patoshik døde, ditt svin. Det kreves papirarbeid. Du skal få pengene.
Men du må være tålmodig. Kommer du til kontoret mitt igjen...
...får du verken se pengene eller en ny soloppgang igjen.
Skal du sutre over penger som du skal få...
- ...eller vil du tjene flere? - Jeg lytter.
Har du noen gang vært i Mexico?
Regjeringen vil trekke det i tvil, som de gjorde med båndet vårt.
- Hva skal vi gjøre med det? - Pappa har folk i regjeringen.
Får de båndet, har de alt som må til for å felle Reynolds.
- De får offentliggjøre båndet. - Hun trekker ikke sine egne i tvil.
Skal en i myndighetene få det som kan renvaske meg?
De samme myndighetene som fikk meg uskyldig dømt!
- Vi må finne noen vi kan stole på. - Jane Phillips kjenner nok noen.
Hun jobbet sammen med pappa og passer på L.J. Jeg stoler på henne.
Jeg håper det... for dette er vår siste sjanse.
Dette går bra. Det funker på 1 km avstand.
- Er det treffsikkert? - Som en bra kvinne: den smale sti.
Det er i rustfritt stål, skyter .308 og kan ta dumdumkuler.
- Jeg tar vesken også. - Den følger med.
Serienumrene er filt bort, og kammeret er renskrapt, -
- i tilfelle du ikke skal skyte på blikkbokser.
Nei, jeg jakter på større bytte.
Hei!
- Ikke én lyd. - Jeg vet ikke hvor ofte han sjekker.
Ikke særlig ofte. Du har sendt tre beskjeder.
- Hvorfor trenger jeg deg egentlig? - For å finne Scofield, så klart.
Jeg kan skrive. Scofield ser ikke avsenderen.
Han vil se at dere har satt opp en felle.
Vi vet begge hvor lur gutten er.
Lurere enn deg, siden det er du som har fangedrakt.
Fish kommer ikke til å vise seg hvis han ikke ser noen han gjenkjenner.
- Ditt ansikt? - Det kan du banne på at det er!
Du hørte jo at han nevnte et nettsted for Sucre!
- Du hørte noe! - Han er grei!
Er du litt tålmodig, kontakter han meg!
Det er jeg som hjelper familien din. Kacee er løslatt, og Dede får pleie.
Jeg lar dem møte deg, og jeg kan ta fra dem alt.
- Vi trenger visst begge hverandre. - Jaså?
Jeg skal holde min del av avtalen. Og vet du hva? Du holder din.
Slutt nå å plage meg!
Du får det du vil ha, bare jeg får det jeg vil ha. Gi meg Scofield.
Hallo? Pappa?
- Ja, det er meg. Hvordan går det? - Bra. Og med deg?
- Bra. Jeg... savner deg. - Og jeg savner deg.
- Har du Janes nummer? - Vi utvekslet nummer da dere dro.
- Du ringte aldri. - Nei. Jeg er lei for det.
- Det har vært farlig. Litt farlig. - Det er greit.
Jeg vet at jeg har sagt det før, men vi kan nok få en slutt på dette.
Når det er trygt, kommer jeg og henter deg.
- Du og jeg og din onkel kan... - Pappa... få slutt på dette.
Jeg går på skolen igjen under falskt navn. Men det er jo skolen.
Det er ikke det samme, men så nær et hjem som jeg har hatt på lenge.
Det jeg prøver å si, er vel at...
...akkurat nå, på en stund...
...vil jeg ikke flytte. Jeg vil ha et normalt liv.
Ja. Jeg forstår det.
- Jeg... jeg må snakke med Jane. - Greit.
- Jeg er glad i deg, pappa. - Og jeg er glad i deg, gutten min.
- Unnskyld forsinkelsen, mr. Webster. - Ikke noe problem, doktor.
Jeg setter pris på at du kunne treffe meg med så kort varsel.
- Det er derfor jeg er her. - Bra.
Jeg har noen ting jeg må lette hjertet for.
Ha det, Jane.
Cooper Green?
Tidligere visejustisminister. Jobber både i Chicago og NY.
Han er en av pappas allierte. Finner vi ham, har vi en sjanse.
- Hvordan har L.J. det? - Bra.
Cooper Greens kontor. Han er ikke tilgjengelig akkurat nå.
Si at jeg har informasjon om Aldo Burrows sønner.
- Han og mr. Green jobbet sammen. - Jeg skal se om jeg får tak i ham.
Hun sporer ham.
- Hallo? - Dette er Michael Scofield.
- Vet du hvem jeg er? - Ja visst. Jeg kjente din far.
- Jeg beklager. Han var en bra mann. - Vi også.
- Vi har noe. - Båndet? Mange har lett etter det.
- Hva er på båndet? - Ebert Park har en mammutstatue.
Vi ses der om en time. Ha på deg blå dress og rødt slips.
Da vet vi hvem du er.
- Klar? - Ja.
Lykke til.
- Dette vil fungere. - Tror du det?
Hei, Sara. Jeg visste at du ville dukke opp til slutt.
Du ser godt ut, Bruce. Du har gjort det bra på min fars bekostning.
- Din far ble drept. - Av deg. Så prøvde du å drepe meg.
Telefonen min ble avlyttet da du sa at du sto i telefonkiosken.
- Jeg har kjent familien hele livet. - Det gjør sviket vemmelig.
Jeg er alt blitt torturert. Det hjalp ikke.
Kan du ikke stole på meg, får jeg bare ønske deg lykke til.
Gå din vei.
Før du begynner, skal jeg spare deg litt tid, jefe.
Jeg har tystet for deg før. Nå har jeg beskyttelse.
Storkarene fikk velge de beste lakenene. Nye shorts.
Så du kan ikke røre meg. Du kan true meg alt mye du vil.
- Hva skal du gjøre? - Du spiller nok ikke tennis, Manche.
Dette passer nok bedre for deg. Underholdningssenter, -
- plasmaskjerm i bredformat, flipperspill, biljardbord.
- Hva fanken er dette? - Framtiden din.
På Kankakee-anstalten, der bare vaktene er mykere enn putene.
Jeg kom ikke for å true deg. Man kommer lenger med vennlighet.
Jeg kom ut ved hjelp av de samme kontaktene. De kan hjelpe deg også.
Alt jeg trenger å vite, er hvor i Mexico din fetter Sucre skal.
Se, mamma!
Jeg sa jo at det er lamaer her.
- Fernando! - Tante!
- Min søsters sønn. - Så godt å se deg.
Dette er Maricruz.
Og dette er barnet vårt.
- Er vi trygge her? - Selvsagt. Dette er hjemmet ditt.
Jeg har alltid følt meg som en mynt på jernbanesporet.
Hver dag kjører det toget over meg.
Men jeg lar meg ikke flate ut. Det gjør jeg ikke.
Det fine med mynter er at det står datoer på dem.
Du kan velge datoen selv. Din egen dato. Dagens dato.
Du kan starte på nytt. Du kan bli en helt ny mynt.
Jeg hadde ikke tenkt å snakke med deg da jeg kom hit.
Men jeg må innrømme at terapi er...
...terapeutisk.
Nå er jeg ikke med. Hvorfor kom du hvis du ikke ville snakke?
Jeg så annonsen ved holdeplassen.
Selv om det ikke var som å se seg selv i speilet...
...kan du ikke benekte at vi har felles trekk.
Vi ligner vel litt på hverandre.
Men jeg forstår det ikke.
Hva fanken driver du med?
Mr. Green? Dette er Lincoln Burrows.
Gjør akkurat som jeg sier. Kast jakken i søppeldunken bak deg.
- Unnskyld meg? - Gjør det.
- Nå ligger en dyr jakke i søpla. - Bra.
Det er en fontene i den andre enden av parken. Vær der om fire minutter.
- Fort. Batteriet er nesten tomt. - Du hadde rett.
- Blir han skygget? - Ja.
- Jeg er ute etter en fyr i dress. - Det er mange av dem...
- Det er meg. - Ser du fontenen?
- Kan jeg unngå å se den? - Hopp i den.
De vil ødelegge mulige mikrofoner.
Denne er til deg. Det er ikke noe jeg selger.
Noen ga meg 20 dollar for å gi det til den første våte fyren jeg så.
Ser du bygningen tvers over gata? Gå inn der.
Dette begynner å bli latterlig. Vil du møte meg...
Dette må gjøres på riktig måte. Gå inn, og hold telefonen ved øret.
De er på Beck-museet. Vi har menn utenfor. De kan ikke flykte.
Dra til Ebert Park. Vi har ringet dem inn.
- Ebert Park? - Scofield møter en vi overvåker.
- Hva gjør Scofield i Chicago? - Hvorfor går hjorten inn i siktet?
- Bare skyt, Mahone. - Jeg drar dit.
- Og Alex... Franklin. - Han hjelper med å finne Scofield.
Vi trenger ham ikke til det lenger. Jeg trenger en død uten spørsmål.
Jeg har ikke hørt noe ennå, men han svarer nok snart.
Hvis jeg var deg...
Alt du har gjort, alle beslutningene du har tatt...
Jeg ville gjort det samme selv.
Du er en bra kar. En god far. Planene er endret.
Jeg trenger deg visst ikke likevel.
Du har altså funnet Scofield.
Kollegene mine nærmer seg.
Da kan du slippe meg ut.
Selvsagt ikke.
- Vi hadde vel en avtale? - Ja da.
Jeg fikk din kone løslatt, sørget for at din datter fikk pleie, -
-og du ga meg Scofield.
- Men du finner ham jo selv. - Ja. Jeg vil bare at du skal vite...
...at jeg skal holde løftet mitt og hjelpe familien din.
Jeg trenger din hjelp også. Du vil ikke gjøre dette, men du må.
Ellers pågriper jeg Kacee igjen og stopper Dedes legehjelp, -
- og jeg vil hate meg selv så jeg blir syk. Men jeg sverger på det.
- Jeg ødelegger livet deres. - Hva faen er det du sier?
Det kommer en pakke til cellen din fra meg. Bruk den.
Hva inneholder den?
- Hei! Hva fanken inneholder den? - Bruk det, ellers vil du angre.
Hva er det i pakken? Hva fanken er det i pakken?!
- Jeg er i lobbyen. - Ta trappen på venstre side.
Så går du over til den andre siden.
- Jeg har gått over. - Gå ned trappene til kjelleren.
Gå inn gjennom den hvite døra. Den på venstre side.
Du burde kommet til meg først. Cooper Green kan nok hjelpe dem.
- Er mr. Green her? - Venter han deg?
- Bruce. - Så fint at du er tilbake.
Jeg har kommet for å hjelpe deg med Scofield og Burrows.
- Latterlig. - Tunnelen går under jorden.
Du er alt under en annen bygning. Ser du den andre døra til høyre?
Gratulerer. Du klarte det.
Sara Tancredi. Du møtte Scofield og Burrows i dag.
- Det ville jeg husket. - Hvem er det da Michael treffer?
Mr. Green? Jeg er Michael Scofield.
Hyggelig å treffe deg.
- Har du båndet? - Her er det.
Mannen Michael treffer, er ikke Cooper Green.
Det er ikke Cooper Green.
Vi må skynde oss. Selskapet vet snart at du er i Chicago.
- Hvor skal vi? - Båndet må havne i de rette hendene.
- Hvem sine? - En venns.
- Hva slags venn? - Han er føderal dommer. Holder det?
Dette båndet er min brors og mitt liv.
Derfor... trenger jeg et navn.
Dommer Scott Warren.
Utnevnt på livstid, ansatt av president Mills.
Han risikerer ikke jobben og vil også bli kvitt Reynolds.
- Nå går vi. Bilen står ved statuen. - Du ble skygget, mr. Green.
Dommeren kommer til oss. Jeg arrangerer møtet.
Ser du klærne mine? Din bror sørget for at ingen lenger skygger meg.
Jeg er astmatiker. Inhalatoren er i lommen på jakken jeg måtte kaste.
Om ti minutter vil jeg få pustevansker.
Jeg har en ekstra i hanskerommet. Kan vi gå tilbake til bilen min?
Bilen min står bare noen kvartaler unna.
Ventolin, kortison eller prednison? Mor var astmatiker.
- Hva har du i inhalatoren? - Hva har det å si?
Bare besvar spørsmålet.
Hvor mange ganger må jeg bevise for dere hvem jeg er?
Bare én gang.
Greit. Kortison.
Jeg er lei for det. Vi har bare gjennomgått så mye.
- Jeg forstår. Kan vi gå til bilen? - Ja.
En enkeltbillett til Bangkok, s'il vous plaît.
Det er dessverre ingen plasser før i morgen.
Hvis det da ikke er greit for deg å reise via Chicago.
Det blir enda en mellomlanding. Får jeg be om legitimasjon?
- Mr. Stammel? - Faktisk Dr. Stammel. Og takk.
- Jeg sjekker inn vesken for deg. - Nei, den blir med.
Vesken er for tung til å ha som håndbagasje.
Hva betyr noen ekstra kilo på et jumbojet...
Det strider mot reglene. Vesken din er trygg hos oss, sir.
Begrenset framkommelighet i Chicago. Gater ved Carlisle Hotel-
- er stengt for trafikk fordi presidenten taler der i kveld.
Det er ett av flere stopp når hun øker takten i gjenvalgkampanjen.
Vi skriver på begge sidene av blokkene her på kontoret.
Vi reduserer før vi resirkulerer. Indianerne utnyttet hele bøffelen.
Mange stammer dyrket jorden til den var ufruktbar og dro så videre.
At indianere var naturvernere er en myte skapt av hvite liberalere.
- Paul. - Hei, Kristine.
- Du kom ikke i begravelsen. - Han døde før hjertet stoppet.
- Begravelsen var en formalitet. - Nå er du urettferdig.
- Vil du vite hvordan mor har det? - Jeg anser henne ikke som min mor.
Den kvinnen er gal. Husker du det, eller har du fortrengt alt?
- Jeg vet det. Jeg var der hver dag. - Jeg var der i 18 år.
Jeg var ti år. Du var alt jeg hadde, og... du etterlot meg der.
Jeg er lei for det.
Jeg ønsket å ta deg med. Jeg tenkte på deg hver dag.
Jeg er ikke den broren du husker. Jeg har forandret meg.
På en... veldig negativ måte.
Jeg kan ikke lenger skille mellom godt og ondt.
Jeg må gjøre noe som folk vil synes er fælt.
Du må bare huske den broren du vokste opp sammen med.
Husk ham.
Du er søsteren min, Kristine. Jeg er glad i deg.
Jeg var bevisstløs.
Og det var deres idé at du skulle møte dem her i Chicago?
Fanken også.
- Jeg kom for sent. De er borte. - Finn dem, da.
De kommer tilbake til en by som ligger nær fengslet. Hvorfor?
Kanskje fordi presidenten er der. Derfor må vi finne dem.
Og av alle treffer de en fra Justisdepartementet.
- Hvor vil du hen? - Burrows er uskyldig.
Du er glup, Alex! Akkurat som det er sagt.
Ingen er tvers igjennom uskyldige. Du, om noen, burde vite det.
Det var nok resepsjonisten. Hun var den eneste jeg snakket med.
Michael Scofield, Cooper Green.
- Vi må passe på før barnet er her. - Hvorfor det?
Føles det ikke galt når barnet vokser der inne?
- Barnet beveget seg nettopp. - Det er umulig.
Jeg vet hva jeg merket.
Legen sa at han kan bli aktiv etter visse aktiviteter.
- Oi! Merket du det? - Det blafret liksom.
Han er sterk! Han blir kaptein på fotballandslaget.
Hørte du det, junior? Jeg skal gi deg en fotball.
- Nei, han skal få bøker. - Greit. Bøker om fotball.
Vennen min. Jeg sa jo at alt ville ordne seg.
Vi er midt i ingen steder. Barnet har det bra.
Alt blir perfekt.
Vi venter fint flyvær og bør lande i Mexico til planlagt tid.
- Når får vi mat? Jeg er sulten. - Vi har fjernet måltidene.
- Hva er det mulig å få? - Saltkringler og snacks.
- Saltkringler. - Et øyeblikk.
- Gir du meg påfyll, vennen min? - Med en gang, dr. Stammel.
Det går veldig bra. Legemidlene virker, og hun spiser.
Hun kommer til å bli bra igjen.
Takket være deg. Hun vil bli bra igjen takket være deg.
Jeg må vite... at du har tilgitt meg.
Selvsagt tilgir jeg deg.
Da Dede var fire år, ville hun se på en video.
Jeg sa til henne: "Etter kampen."
Hun fortsatte å spørre. Jeg mistet tålmodigheten og brølte til henne.
Hun gikk bort til hjørnet...
Jeg gikk ikke bort og sa noe engang.
Hvorfor blir du opprørt over noe som skjedde for flere år siden?
- Dede er glad i deg. - Si til henne at jeg er lei for det.
At jeg er veldig lei, og at jenta mi betyr alt for meg.
Si det hver dag, uansett hva som skjer.
Si det, uansett hva som skjer.
- Du må si det til henne. - Greit.
- Dere må gå nå. - Si at faren hennes er glad i henne.
Jeg vil be om deres oppmerksomhet.
Alle tilskuere må stå bak avsperringen.
Vent! Vi har en episode i nærheten. Du må dit med en gang.
- Hva har skjedd? - Han har en sprengladning festet...
Du skulle altså komme til nettopp denne fontenen?
Få se på kartet over parken.
- Hvorfor ikke den på østsiden? - Denne er nærmere telefonkiosken.
Nei. Denne er nærmere dem.
De vil at du skal møte dem ved statuen, og så ved fontenen.
Så blir du sendt til bygningen tvers over for parken. Hvorfor?
De vil ha deg under oppsikt. De overvåker deg.
Fra hvor da? Statuen, fontenen, bygningen.
Derfra. Fra hotellet.
- Vet dere hva dere har? - Vi har nok en god gjetning.
- Hva gjør du? - Henter data fra USB-minnet...
...for å merke det, sjekke hvem som har hatt det og si fra til dommerne.
Fett.
Nei. Det er et problem med datostempelet på USB-minnet.
- Det er kopieringsdatoen. - Hva betyr det?
Datoen da den ble kopiert, ikke da samtalen ble spilt inn.
Du hørte jo hva som ble sagt på båndet.
Uten et tidsstempel som viser nøyaktig når samtalen skjedde, -
- kan vi ikke bevise at det er Steadman etter at du "drepte" ham.
Det kan ha skjedd ett år før begravelsen.
Det kan ikke bekreftes og ikke brukes som bevis.
- Min familie døde på grunn av det. - Jeg er lei for det.
Juridisk sett er båndet verdiløst.
Alexander Mahone, FBI.
- Har noen av disse sjekket inn? - Ikke så vidt jeg vet.
- Hva med denne kvinnen? - Ja.
- Rom 1006. - Takk.
- Vi er så nær. - Han sier jo at det er over.
Det renvasker dere ikke i retten. Det kan hjelpe dere utenfor loven.
- Hvordan? - Vi har alle hørt samtalen.
Det er ikke bare et mulig bevis på Lincolns uskyld.
Det beviser Caroline Reynolds skyld. Skyld i noe ingen må vite om.
Vi presser henne altså?
- Det hørte dere ikke fra meg. - Utpressing i utbytte for hva da?
En amnesti fra presidenten.
Kvinnen som fikk meg dømt, vil frigi meg.
Hun undertegner det nok personlig.
Leder én til Ace og Beta.
Presidenten er på plass om to minutter.
Jeg er glad i deg.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com